Ottar er et populærvitenskapelig tidsskrift med temaer hovedsakelig fra nordnorsk og arktisk natur og kultur. Ottar utgis av Norges arktiske universitetsmuseum.
Norges arktiske universitetsmuseum og akademi for kunstfag
Om tidlig lærerutdanning: seminarene i Trondheim og veien frem til Trondenes seminarium i 1826
Denne artikkelen omhandler de to seminarene Thomas von Westen (1682–1727) ledet i Trondheim først på 1700-tallet samt seminaret ledet av Knud Leem fra 1752. Fra sistnevnte trekkes linjer til det første offentlige lærerseminaret i Norge, igangsatt på Trondenes 1826. Sentrale spørsmål er hvem som tok initiativ til og var pådrivere for å realisere disse, hvordan de ble organisert og hvordan rekruttering av lærere og lærerkandidater foregikk.
Opphavsrett 2026 Randi Skjelmo https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
I historien om samene i Norge står Knud Leem sentralt. Som professor i samisk språk skrev og redigerte han en rekke bøker om samisk språk og kultur på 1700-tallet. Målet her er å se nærmere på hva slags samer, og hva slags samisk, som løftes fram i bokverkene han utga. Hvem valgte Leem å gi stemme til, og var det noen som ble utelatt?
Opphavsrett 2026 Per Pippin Aspaas https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Denne artikkelen skal gi et overblikk over prestefamilien Kildals geistlige virksomhet blant samene gjennom 1700-tallet og inntil første halvdel av 1800-tallet. Hovedaktørene i denne historien er tre generasjoner fra samme familie fra Sørlandet, som reiste nordover som misjonærer og prester. En av dem var den første bestyrer av Trondenes seminarium.
Opphavsrett 2026 Brynjar Berg https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Alfabetisering og fordanskning på 1700-tallet
Fra 1718 til 1814 arbeidet et stort antall lærere i skoler som var spesielt opprettet for samiske barn i Norge. Mange av lærerne var selv samer. I denne artikkelen løfter vi frem denne yrkesgruppen, samtidig tar vi for oss leseopplæringen og den vekslende språksituasjonen i skolene.
Opphavsrett 2026 Siv Rasmussen, Dikka Storm https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Trondenes – eit lærd sentrum i mellomalderen
Då Trondenes seminarium vart etablert i 1826 var det den første utdanningsinstitusjonen på eit slikt nivå i Nord-Noreg. Det danna ansatsen til Tromsø offentlige lærerskole, som frå 2009 har vorte ein del av UiT Noregs arktiske universitet. Likevel fanst det allereie på 1400-talet eit lærd miljø på Trondenes, eit miljø som vart borte i kjølvatnet av reformasjonen. Historiske kjelder om eit bibliotek der frå 1400- og 1500-talet antydar ein kontinuitet frå mellomalderens katolske miljø til seminaret.
Opphavsrett 2026 Rognald Heiseldal Bergesen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Biskop Erik Eriksen Pontoppidan og aksen Trondheim–Trondenes
Over flere hundre år har aksen Trondheim–Trondenes hatt en sentral betydning for kirkeorganisasjonen og kunnskapsutviklingen i nord. Trondenes som et lærdomssentrum i nord går tilbake til middelalderen og videre gjennom reformasjonen og innføringen av eneveldet i 1660-årene. På slutten av 1600-tallet kan man se denne betydningen gjennom biskop Erik Eriksen Pontoppidans virke og tilstedeværelse i nord.
Opphavsrett 2026 Per-Olav Broback Rasch https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Omsetjinga av erkebiskop Jons kristenrett i 1560
I 1560/61 var den lutherske biskopen i Trondheim, Hans Gaas, på Trondenes. Der fekk han omsett den katolske erkebiskopen Jon Raude sin kristenrett til dansk. Kva ville han han med den? Og kvifor fekk han gjort det på Trondenes?
Opphavsrett 2026 Sigrun Høgetveit Berg https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Diktaren og "skandalebiskopen" Anders Arrebo som inspirerte Petter Dass
Anders Arrebo er kjend som far til dansk-norsk renessansepoesi. Og han er kjend som biskop i Trondheims stift som skapte skandalar. Men det er ukjent at han tok med inntrykk frå Nord-Noreg i det poetiske verket Hexaëmeron. Dette verket vart ei inspirasjonskjelde for nordnorsk topografi, ikkje minst for Petter Dass.
Opphavsrett 2026 Ronny Spaans https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Bilder som kunnskapsbærer i middelalderens kirkerom
Bilder hadde en sentral funksjon som formidlere av kristen tro og moral i middelalderens kirkerom. De inngikk i et samspill med liturgi og preken og bidro til å styrke forståelsen av både teologi og etikk. Gjennom sin plass i kirkerommet ble bildene en integrert del av samfunnets kunnskaps- og verdensbilde.
Opphavsrett 2026 Stephan Kuhn https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
I 2026 er det 200 år siden Norges første offentlige lærerutdanning ble etablert under navnet Trondenes seminarium. Seminaret holdt til i en liten tømmerbygning tett ved den mektige middelalderkirken på Trondenes. Det var ikke tilfeldig at utdanningen ble plassert nettopp her; kirke og skole var knyttet tett sammen, og initiativet til opprettelsen kom fra prestehold som ville utdanne lærere for samiske barn. Dessuten var Trondenes kjent som et viktig kirke- og læresenter fra middelalderen av. Seminaret ble flyttet til Tromsø 1848 og ble i 2009 en del av UiT Norges arktiske universitet. I dette Ottar-nummeret, som har blitt til med utgangspunkt i den tverrfaglige forskingsgruppen Creating the New North (CNN) ved UiT, følger vi tre ulike linjer bakover i tid før etableringen av Trondenes seminarium. Den første linjen er Trondenes som middelaldersk læresenter, mens den andre linjen er trondheimbiskopenes forbindelser til Trondenes og Nord-Norge i tiden etter reformasjonen. Den tredje linjen peker mot 1700-tallets misjonsvirksomhet rettet mot samer. Tre linjer som så å si smeltet sammen da den første lærerutdanningen ble etablert på nettopp Trondenes i 1826.
Opphavsrett 2026 Siv Rasmussen, Sigrun Høgetveit Berg, Andreas Klein https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Hva leste de første seminarister på Trondenes?
Hva kan de eldste bøkene som er igjen etter Trondenes seminariums bibliotek fortelle oss om de første seminarister? Universitetsbiblioteket ved UiT oppbevarer i dag rester av Norges eldste offentlige lærerskoles bibliotek. Denne teksten tar for seg å svare på spørsmålet om hva de første seminarister på Trondenes kunne ha lest.
Opphavsrett 2026 Andreas Klein https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Nærtidsvarsel, en nøkkel til forvaltning av bestander i rask endring
Mange nordlige arter varierer stort i antall fra et år til et annet. Ved bruk av de lange tidsseriene COAT samler inn har vi nå utviklet nærtidsvarsling for et knippe, viktige arter. Dette hjelper forvaltningen med å være i forkant når de skal ta vare på naturresursene i nord, noe som blir stadig viktigere i takt med at de ytre påvirkningene øker.
Opphavsrett 2026 Eivind Flittie Kleiven, Jane Uhd Jepsen, Nigel G. Yoccoz https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Adaptiv overvåking og forvaltning av fjellrev
Stadig flere arktiske dyrearter blir rødlistet etter som klimaet blir varmere. Vil det være mulig å hindre at disse artene etter hvert forsvinner fra faunaen vår? Dette vil avhenge av hvordan artene blir påvirket av klimaendringene og om det finnes forvaltningstiltak som er effektive på lang sikt. Her eksemplifiserer vi disse problemstillingene med over 20 års adaptiv overvåkning og forvaltning av fjellrev i Finnmark og på Svalbard.
Opphavsrett 2026 Rolf A. Ims, Dorothee Ehrich, Eva Fuglei, Siw T. Killengren https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Internasjonal forvaltning av Svalbardhekkende gjess
Gjess, som i forrige århundre var truet av menneskelig påvirkning, har nytt godt av økt beskyttelse, endret jordbrukspraksis og klimaendringer. Dette gjelder også Svalbards bestander av kortnebb- og hvitkinngjess, som har vokst eksponentielt de siste tiårene. Kortnebbgjess forårsaker skade på jordbruksavlinger på trekkruten og påvirker tundravegetasjonen under vårens beitesøk på hekkeplassene. En internasjonal adaptiv forvaltningsplan er derfor implementert mellom landene som er vertskap for bestanden i løpet av den årlige syklusen. Et av målene er å stabilisere bestanden for å unngå eskalerende konflikter med landbruket og påvirkninger på tundraen. COAT-programmet på Svalbard overvåker gåsebestandene på hekkeplasser og analyserer gjessenes respons på klimaendringer og deres langsiktige påvirkning på sårbare økosystemer. Denne kunnskapen bidrar direkte inn til forvaltningsplanene og beslutningsprosessene i det internasjonale forvaltningsarbeidet.
Opphavsrett 2026 Jesper Madsen, Ingunn Tombre https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Teknologi gir nye muligheter, hvordan ta den i bruk på tundraen?
Teknologi har åpnet nye dører for terrestrisk overvåking som kan hjelpe å besvare nye og gamle spørsmål om det økologiske samspillet på tundraen. Men med nye muligheter følger også nye utfordringer. Hvordan tilpasser vi teknologi til ekstreme klimaforhold? Og hvordan sikrer vi at dataene vi samler inn er pålitelige og anvendelige?
Opphavsrett 2026 Eeva Soininen, Ingrid Paulsen, Kari Anne Bråthen, Oline Eikeland, Eivind Flittie Kleiven, Virve Ravolainen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Klimaøkologi, en integrasjon av klimatologi og økologi
I Arktis skjer oppvarmingen om lag tre ganger raskere enn noe annet sted på jorden. Å dokumnetere og forstå konskevensene for arktiske økosystemer er helt nødvendig for at politikk og adaptiv forvaltning gjennomføres med et solid kunnskapsgrunnlag.
Opphavsrett 2026 Jane Uhd Jepsen, Ole Einar Tveito, Ketil Isaksen, Åshild Ønvik Pedersen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Etter en oppbygningsfase på hele 14 år ble Klima-økologisk Observasjonssystem for Arktisk Tundra (COAT) etablert som et forskningssenter i 2025. Denne lange veien mot et langsiktig senter finansiert over statsbudsjettet, inkludert målsetninger og faglige komponenter, er beskrevet i en tidligere Ottar-artikkel (Ottar Årgang 68, Nr. 341, s. 4-11). COATs overordnede målsetning er å gi samfunnet forskningsbasert kunnskap om klimaendringenes effekter på landøkosystemene i Finnmark og på Svalbard som grunnlag for forvaltningstiltak og tilpasninger. Faglige hovedkomponenter er: (1) Integrasjon av disiplinene økologi og klimatologi («klimaøkologi»), (2) klimaøkologisk overvåkning ved hjelp av moderne teknologi, (3) modellering av årsakssammenhenger og framtidsvarslinger, (4) økosystembasert forskning som grunnlag for adaptiv forvaltning. I dette nummeret av Ottar gir COAT-forskere en dypere beskrivelse av disse fire faglige komponentene.
Opphavsrett 2026 Rolf A. Ims, Jane Uhd Jepsen, Åshild Ønvik Pedersen, Eeva Soininen, Ole Einar Tveito https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Rávdnjevággi og Romssavággi − sommarheimane som gjekk tapt
Rávdnjevággi (Finnheia) og Romssavággi (Tromsdalen) er ettertrakta beiteområde for reindrift. Dei frodige dalområa har i fleire hundre år vore dei største buplassane i den samiske tamreindrifta i nord. Dei mange spora i landskapa, munnlege og skriftlege kjelder og eit rikt fotomateriale er en viktig del av Tromsø sin historie som vert synleggjort gjennom utstillinga Rávdnji.
Opphavsrett 2025 Trude Fonneland, Ingrid Sommerseth https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Margrethe Kitti – siida eamit og tromsøsame
Margrethe Lango Kitti eller Máhte Márge er et kjent navn over hele Sápmi. Margrethe fikk i sin samtid anerkjennelse og respekt som overhode for en reindriftsfamilie og i kraft av sin personlighet. Hun tilhørte reindrifta i Tromsøområdet hele sitt liv. Først som flyttsame og så med helårsdrift.
Opphavsrett 2025 Stine Benedicte Sveen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Den grenseoverskridende reindriften og dens skjebne i Troms
Lappekodisillen fra 1751 sikret samisk reindrift retten til å krysse riksgrensen mellom Norge og Sverige. Særlig gjaldt det Troms. Unionsoppløsningen i 1905 førte likevel til at samer med vinterbeite på svensk side ble nektet adgang til store deler av sine beiteområder fordi de var svenske statsborgere. Etter en konvensjonsavtale i 1919 ble disse samene tvunget til å forlate alle øyene og deler av halvøyene i Troms. Norske myndigheter måtte forholde seg til Lappekodisillen, men har ved senere forhandlinger ytterligere begrenset de reindriftsamiske bruksområdene.
Opphavsrett 2025 Ivar Bjørklund https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Historisk sett har store delar av det som i dag omfattar Romsa suohkan (Tromsø kommune) hatt bufast og sesongmessig sjøsamisk busetnad. Kulturminne og skriftlege kjelder vitnar om spor etter eit folk som levde av fiske, jakt på villrein og rovvilt, fangst av kobbe og nise og tamdyrhald. Utover 1500-talet vert dei sjøsamiske bygdene i fjordane kring Romsa/Tromsø kjend gjennom skattelistene, men då fornorskingspolitikken stramma grepet forsvann spora etter det sjøsamiske folket litt etter litt.
Stábba og Sieidigeađge. To offersteder i Tromsøområdet
I Tromsø finner vi sieiddit, offersteder, som har ulike historier og som avspeiler ulike samiske levemåter i regionen. To av disse er er Stábba/Stabben i Málatvuotna/Malangen og Sieidigeaðge/Seisteinen nord for «Goatte-mǫk’ke»/Gamkroken i Gállafierda/Kaldfjorden.
Opphavsrett 2025 Dikka Storm https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Tvangsflytting, vindkraft, reindrift og protest i utstillinga Rávdnji
I utstillinga Rávdnji trenger en vindmølletupp inn i reisverket til gammen. Bak gammen henger en glassplate med et bilde av en brennende vindmølle, og under vindmølletuppen har den samiske kunstneren Anders Sunna malt et bilde med rein, vindmøller og ild. I lydinstallasjonen kan du høre joiken «Stuoranjárga» som levendegjør fortellingene om de gode reinbeitene i Tromsø. Bak gammen skuer portrettfotoet av reineieren Margrethe Kitti. Ved siden av gammen henger to vrengte kofter, som motstand og protest. Mot hva, og fra hvem? Hva forteller dette om samisk historie i Tromsøområdet?
Opphavsrett 2025 Camilla Brattland https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Refleksjoner rundt det kuratoriske arbeidet med utstillingen Rávdnji
Denne teksten belyser hvordan vi har arbeidet med museumsutstillingen Rávdnji – den strie straumen. Samiske spor i Tromsøområdet. Vi ser nærmere på rammene som var veiledende for den kollektive, faglige innsatsen og bakgrunnen for de kunstneriske ambisjonene med utstillingen.
Opphavsrett 2025 Rossella Ragazzi, Joar Nango https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Den rike samiske historia til Romsa/Tromsø er ukjend for mange av di fleire av byen sine samiske spor gjekk tapt i fornorsking og grensestenging. Utstillinga Rávdnji, som opna ved museet 13. juni 2024, løftar fram fortrengte fortellingar om den sjøsamiske og reindriftssamiske historia i Tromsøområdet.
Opphavsrett 2025 Trude Fonneland https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Som følge av et omfattende arkeologisk forskningsprosjekt fra 2001–2005 har vi fått økt kunnskapen om mangeromstuftene. Her følger en oppsummering av grunnleggende kjennetegn ved fenomenet mangeromstufter, basert på forskningsprosjektets innledende resultater.
Opphavsrett 2024 Jørn Erik Henriksen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Jernalder og mellomalder på kysten av Nord-Troms og Finnmark - Samisk kunnskap og levevis i møte med norrøne og østlige grupper
Mangeromstuftene ligger på steder som også har samiske kulturminner fra jernalder og mellomalder. Kanskje var den samiske bruken og kunnskapen samene hadde om ressurser og ressurstilgang en faktor som også gjorde stedene attraktive for de som anla mangeromshusene? La oss se på hvilke spor vi finner etter den samiske befolkninga fra jernalder og århundrene før mangeromshusene kom til. Hva prega situasjonen og hvordan påvirka mangeromshusene samisk byggeskikk?
Opphavsrett 2024 Elin Rose Myrvoll https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Denne utgaven av Ottar tar for seg et særegent arkeologisk fenomen, de såkalte ”mangeromstuftene”. Dette er tufter etter noen svært spesielle hus og bygninger som bare finnes langs kysten av Nord-Troms og Finnmark. Tuftene framstår som klynger av rom forbundet med ganger og passasjer, og er ofte omgitt av en felles ytre voll. De dateres hovedsakelig til perioden 1200-1450.
Opphavsrett 2024 Bjørnar J. Olsen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Kongshavn og Skonsvika. Norsk-russisk maktmøte i middelalderens Finnmark?
På 1200-tallet ble to store mangeromsanlegg bygget mindre enn en dagsmarsj fra hverandre på nordvestkysten av Varangerhalvøya. Anleggene var i bruk samtidig over en periode på 150 år. Mye tyder på at de ble etablert av representanter for de to fremste rivaler i middelalderens maktspill om land og ressurser i nord.
Inspirasjonen til oppkomst av mangeromshus må søkes utenfor Nord-Troms og Finnmark. Den videre utviklingen er betinget av lokale krefter, naturforholdene og folkene som brukte mangeromshusene. Artikkelen oppsummerer tolkninger basert på utgravningsresultater og historiske kilder.