Ottar er et populærvitenskapelig tidsskrift med temaer hovedsakelig fra nordnorsk og arktisk natur og kultur. Ottar utgis av Norges arktiske universitetsmuseum.
Norges arktiske universitetsmuseum og akademi for kunstfag
Nærtidsvarsel, en nøkkel til forvaltning av bestander i rask endring
Mange nordlige arter varierer stort i antall fra et år til et annet. Ved bruk av de lange tidsseriene COAT samler inn har vi nå utviklet nærtidsvarsling for et knippe, viktige arter. Dette hjelper forvaltningen med å være i forkant når de skal ta vare på naturresursene i nord, noe som blir stadig viktigere i takt med at de ytre påvirkningene øker.
Opphavsrett 2026 Eivind Flittie Kleiven, Jane Uhd Jepsen, Nigel G. Yoccoz https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Adaptiv overvåking og forvaltning av fjellrev
Stadig flere arktiske dyrearter blir rødlistet etter som klimaet blir varmere. Vil det være mulig å hindre at disse artene etter hvert forsvinner fra faunaen vår? Dette vil avhenge av hvordan artene blir påvirket av klimaendringene og om det finnes forvaltningstiltak som er effektive på lang sikt. Her eksemplifiserer vi disse problemstillingene med over 20 års adaptiv overvåkning og forvaltning av fjellrev i Finnmark og på Svalbard.
Opphavsrett 2026 Rolf A. Ims, Dorothee Ehrich, Eva Fuglei, Siw T. Killengren https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Internasjonal forvaltning av Svalbardhekkende gjess
Gjess, som i forrige århundre var truet av menneskelig påvirkning, har nytt godt av økt beskyttelse, endret jordbrukspraksis og klimaendringer. Dette gjelder også Svalbards bestander av kortnebb- og hvitkinngjess, som har vokst eksponentielt de siste tiårene. Kortnebbgjess forårsaker skade på jordbruksavlinger på trekkruten og påvirker tundravegetasjonen under vårens beitesøk på hekkeplassene. En internasjonal adaptiv forvaltningsplan er derfor implementert mellom landene som er vertskap for bestanden i løpet av den årlige syklusen. Et av målene er å stabilisere bestanden for å unngå eskalerende konflikter med landbruket og påvirkninger på tundraen. COAT-programmet på Svalbard overvåker gåsebestandene på hekkeplasser og analyserer gjessenes respons på klimaendringer og deres langsiktige påvirkning på sårbare økosystemer. Denne kunnskapen bidrar direkte inn til forvaltningsplanene og beslutningsprosessene i det internasjonale forvaltningsarbeidet.
Opphavsrett 2026 Jesper Madsen, Ingunn Tombre https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Teknologi gir nye muligheter, hvordan ta den i bruk på tundraen?
Teknologi har åpnet nye dører for terrestrisk overvåking som kan hjelpe å besvare nye og gamle spørsmål om det økologiske samspillet på tundraen. Men med nye muligheter følger også nye utfordringer. Hvordan tilpasser vi teknologi til ekstreme klimaforhold? Og hvordan sikrer vi at dataene vi samler inn er pålitelige og anvendelige?
Opphavsrett 2026 Eeva Soininen, Ingrid Paulsen, Kari Anne Bråthen, Oline Eikeland, Eivind Flittie Kleiven, Virve Ravolainen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Klimaøkologi, en integrasjon av klimatologi og økologi
I Arktis skjer oppvarmingen om lag tre ganger raskere enn noe annet sted på jorden. Å dokumnetere og forstå konskevensene for arktiske økosystemer er helt nødvendig for at politikk og adaptiv forvaltning gjennomføres med et solid kunnskapsgrunnlag.
Opphavsrett 2026 Jane Uhd Jepsen, Ole Einar Tveito, Ketil Isaksen, Åshild Ønvik Pedersen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Etter en oppbygningsfase på hele 14 år ble Klima-økologisk Observasjonssystem for Arktisk Tundra (COAT) etablert som et forskningssenter i 2025. Denne lange veien mot et langsiktig senter finansiert over statsbudsjettet, inkludert målsetninger og faglige komponenter, er beskrevet i en tidligere Ottar-artikkel (Ottar Årgang 68, Nr. 341, s. 4-11). COATs overordnede målsetning er å gi samfunnet forskningsbasert kunnskap om klimaendringenes effekter på landøkosystemene i Finnmark og på Svalbard som grunnlag for forvaltningstiltak og tilpasninger. Faglige hovedkomponenter er: (1) Integrasjon av disiplinene økologi og klimatologi («klimaøkologi»), (2) klimaøkologisk overvåkning ved hjelp av moderne teknologi, (3) modellering av årsakssammenhenger og framtidsvarslinger, (4) økosystembasert forskning som grunnlag for adaptiv forvaltning. I dette nummeret av Ottar gir COAT-forskere en dypere beskrivelse av disse fire faglige komponentene.
Opphavsrett 2026 Rolf A. Ims, Jane Uhd Jepsen, Åshild Ønvik Pedersen, Eeva Soininen, Ole Einar Tveito https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Rávdnjevággi og Romssavággi − sommarheimane som gjekk tapt
Rávdnjevággi (Finnheia) og Romssavággi (Tromsdalen) er ettertrakta beiteområde for reindrift. Dei frodige dalområa har i fleire hundre år vore dei største buplassane i den samiske tamreindrifta i nord. Dei mange spora i landskapa, munnlege og skriftlege kjelder og eit rikt fotomateriale er en viktig del av Tromsø sin historie som vert synleggjort gjennom utstillinga Rávdnji.
Opphavsrett 2025 Trude Fonneland, Ingrid Sommerseth https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Margrethe Kitti – siida eamit og tromsøsame
Margrethe Lango Kitti eller Máhte Márge er et kjent navn over hele Sápmi. Margrethe fikk i sin samtid anerkjennelse og respekt som overhode for en reindriftsfamilie og i kraft av sin personlighet. Hun tilhørte reindrifta i Tromsøområdet hele sitt liv. Først som flyttsame og så med helårsdrift.
Opphavsrett 2025 Stine Benedicte Sveen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Den grenseoverskridende reindriften og dens skjebne i Troms
Lappekodisillen fra 1751 sikret samisk reindrift retten til å krysse riksgrensen mellom Norge og Sverige. Særlig gjaldt det Troms. Unionsoppløsningen i 1905 førte likevel til at samer med vinterbeite på svensk side ble nektet adgang til store deler av sine beiteområder fordi de var svenske statsborgere. Etter en konvensjonsavtale i 1919 ble disse samene tvunget til å forlate alle øyene og deler av halvøyene i Troms. Norske myndigheter måtte forholde seg til Lappekodisillen, men har ved senere forhandlinger ytterligere begrenset de reindriftsamiske bruksområdene.
Opphavsrett 2025 Ivar Bjørklund https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Historisk sett har store delar av det som i dag omfattar Romsa suohkan (Tromsø kommune) hatt bufast og sesongmessig sjøsamisk busetnad. Kulturminne og skriftlege kjelder vitnar om spor etter eit folk som levde av fiske, jakt på villrein og rovvilt, fangst av kobbe og nise og tamdyrhald. Utover 1500-talet vert dei sjøsamiske bygdene i fjordane kring Romsa/Tromsø kjend gjennom skattelistene, men då fornorskingspolitikken stramma grepet forsvann spora etter det sjøsamiske folket litt etter litt.
Stábba og Sieidigeađge. To offersteder i Tromsøområdet
I Tromsø finner vi sieiddit, offersteder, som har ulike historier og som avspeiler ulike samiske levemåter i regionen. To av disse er er Stábba/Stabben i Málatvuotna/Malangen og Sieidigeaðge/Seisteinen nord for «Goatte-mǫk’ke»/Gamkroken i Gállafierda/Kaldfjorden.
Opphavsrett 2025 Dikka Storm https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Tvangsflytting, vindkraft, reindrift og protest i utstillinga Rávdnji
I utstillinga Rávdnji trenger en vindmølletupp inn i reisverket til gammen. Bak gammen henger en glassplate med et bilde av en brennende vindmølle, og under vindmølletuppen har den samiske kunstneren Anders Sunna malt et bilde med rein, vindmøller og ild. I lydinstallasjonen kan du høre joiken «Stuoranjárga» som levendegjør fortellingene om de gode reinbeitene i Tromsø. Bak gammen skuer portrettfotoet av reineieren Margrethe Kitti. Ved siden av gammen henger to vrengte kofter, som motstand og protest. Mot hva, og fra hvem? Hva forteller dette om samisk historie i Tromsøområdet?
Opphavsrett 2025 Camilla Brattland https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Refleksjoner rundt det kuratoriske arbeidet med utstillingen Rávdnji
Denne teksten belyser hvordan vi har arbeidet med museumsutstillingen Rávdnji – den strie straumen. Samiske spor i Tromsøområdet. Vi ser nærmere på rammene som var veiledende for den kollektive, faglige innsatsen og bakgrunnen for de kunstneriske ambisjonene med utstillingen.
Opphavsrett 2025 Rossella Ragazzi, Joar Nango https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Den rike samiske historia til Romsa/Tromsø er ukjend for mange av di fleire av byen sine samiske spor gjekk tapt i fornorsking og grensestenging. Utstillinga Rávdnji, som opna ved museet 13. juni 2024, løftar fram fortrengte fortellingar om den sjøsamiske og reindriftssamiske historia i Tromsøområdet.
Opphavsrett 2025 Trude Fonneland https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Som følge av et omfattende arkeologisk forskningsprosjekt fra 2001–2005 har vi fått økt kunnskapen om mangeromstuftene. Her følger en oppsummering av grunnleggende kjennetegn ved fenomenet mangeromstufter, basert på forskningsprosjektets innledende resultater.
Opphavsrett 2024 Jørn Erik Henriksen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Jernalder og mellomalder på kysten av Nord-Troms og Finnmark - Samisk kunnskap og levevis i møte med norrøne og østlige grupper
Mangeromstuftene ligger på steder som også har samiske kulturminner fra jernalder og mellomalder. Kanskje var den samiske bruken og kunnskapen samene hadde om ressurser og ressurstilgang en faktor som også gjorde stedene attraktive for de som anla mangeromshusene? La oss se på hvilke spor vi finner etter den samiske befolkninga fra jernalder og århundrene før mangeromshusene kom til. Hva prega situasjonen og hvordan påvirka mangeromshusene samisk byggeskikk?
Opphavsrett 2024 Elin Rose Myrvoll https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Denne utgaven av Ottar tar for seg et særegent arkeologisk fenomen, de såkalte ”mangeromstuftene”. Dette er tufter etter noen svært spesielle hus og bygninger som bare finnes langs kysten av Nord-Troms og Finnmark. Tuftene framstår som klynger av rom forbundet med ganger og passasjer, og er ofte omgitt av en felles ytre voll. De dateres hovedsakelig til perioden 1200-1450.
Opphavsrett 2024 Bjørnar J. Olsen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Kongshavn og Skonsvika. Norsk-russisk maktmøte i middelalderens Finnmark?
På 1200-tallet ble to store mangeromsanlegg bygget mindre enn en dagsmarsj fra hverandre på nordvestkysten av Varangerhalvøya. Anleggene var i bruk samtidig over en periode på 150 år. Mye tyder på at de ble etablert av representanter for de to fremste rivaler i middelalderens maktspill om land og ressurser i nord.
Inspirasjonen til oppkomst av mangeromshus må søkes utenfor Nord-Troms og Finnmark. Den videre utviklingen er betinget av lokale krefter, naturforholdene og folkene som brukte mangeromshusene. Artikkelen oppsummerer tolkninger basert på utgravningsresultater og historiske kilder.
Denne artikkelen ser nærmere på de kulturelle og økonomiske forholdene i Finnmark under vikingtida og mellomalder, og hvordan de kan gi perspektiv på mangeromstuftenes funksjon og opphav. Fremstillingen tar utgangspunkt i arkeologiske funn og kulturminner i et område som geografisk er avgrenset fra Loppa i vest til Magerøya i nordøst.
Opphavsrett 2024 Reidun Laura Andreassen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Med et nøkternt forhold til natur. Omtanke i naturkrisenes tid
Plikten til å bruke allemannsretten «hensynsfullt og med tilbørlig varsomhet», omhandler også planter og dyr. Når denne artikkelen utforsker spørsmålet om hvordan vi egentlig bryr oss om natur i nord, er hverdagslivet utgangspunktet. Verdier folk tillegger flora og fauna, forteller om en omtanke som følger av et nært, men uromantisk forhold til natur. Det betyr likevel ikke at livet i den nordlige naturen er uten sine «magiske» øyeblikk.
Opphavsrett 2024 Brynhild Granås https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Den første stortingsmeldingen om friluftsliv fra 1987 slår fast at mange fritidsaktiviteter har røtter i det gamle bondesamfunnet sin utnyttelse av naturen, og at dagens allemannsrett er forankret i eldgamle sedvaneretter. Den er også stadfestet i friluftsloven fra 1957. I 2011 ble loven supplert med en regel om høstingsrett. Artikkelen drøfter endringer i hva den frie høstingsrettens betyr.
Opphavsrett 2024 Kirsti Pedersen Gurholt https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Allemannsretten i lys av statlig annekteringspraksis i Sápmi
Allemannsretten er høyt verdsatt i Norge. Men den faller inn i ei lang rekke av statlige annekteringer av Sápmi. Som konsekvens innskrenkes beiteområdene for reindrifta, og samisk kulturuttrykk svekkes. I artikkelen ser vi på allemannsretten i lys av tidligere annekteringspraksiser, og som en form for statlig appropriasjon.
Opphavsrett 2024 Jan Åge Riseth, Arvid Viken https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Hvorfor er folk så sinte? Konflikter mellom allemannsrett og beiterett
Allemannsretten har, ifølge organisasjoner som Norsk Friluftsliv, en sterk posisjon i befolkningen. Friluftsloven ble vedtatt allerede i 1957. Likevel påpekes det at retten er under press. Endringer i naturbruk, økt mobilitet og turisme er blant de faktorene som har skapt interessemotsetninger i norsk utmark i perioden etter at loven ble vedtatt blant annet innenfor landbruket.
Opphavsrett 2024 Gaute Svensson https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Kontroverser og forvaltning – laksefiske, sauehold og hundekjøring i Nordreisa
Denne artikkelen peker på forskjeller i forvaltningen av natur og naturpraksiser i Reisadalen, Nord-Troms; laksefisket i Reisaelva og sauebeiting og hundekjøring i Kjellerskogen. Fisket er styrt av et elvelag, i Kjellerskogen gjelder friluftsloven som gir alle tilgang til området. Elveregimet er omstridt, men akseptert, mens man i Kjellerskogen har hatt en opprivende konflikt. Artikkelen peker på forskjeller med hensyn til institusjonalisering og legitimitet, som hovedårsak.
Opphavsrett 2024 Arvid Viken https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Småbruket – ein anakronisme i reiselivets tid
Det som skulle bli den nye kombinasjonsnæringa for småbøndene enda opp med å einast legge ein ny stein til børa åt dei same bøndene. Den politiske satsinga som kan oppsummerast med dåverande landbruksminister Sponheim sitt gjentekne mantra «ta heile gardens ressursar i bruk» innfridde ikkje løfta sine slik mange hadde vona. Derimot førte det til ei heilt ny forståing av kva utmarka er og kva den også skal vere.
Opphavsrett 2024 Bjørn Egil Flø https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Dette Ottar-heftet handler om naturbruk i lys av sedvaner, tradisjoner og nye trender som utfordrer allemannsretten, et prinsipp lovfestet i friluftsloven fra 1957. Loven gir alle tilgang til norsk utmark. Blant dagens utfordringer er at det i dag er langt flere brukere enn den gang loven ble vedtatt, og at ny teknologi og nye ferdselsmåter utgjør et press på natur og lokalsamfunn. Derfor er naturbruk til tider preget av friksjoner og motsetninger. Artiklene er skrevet innen et prosjekt som er kalt «Allemannsrettens omstridte natur», finansiert av Norges forskningsråd.
Kartskapernes Norge – fra renessansens forestillingsverden til opplysningstidens grensedragninger
Gamle kart forteller om hva mennesker før oss trodde, visste og kunne. For Norges del forteller kartene historien om hva de lærde på kontinentet visste om oss, hvordan de så på oss og hva de interesserte seg for her i nord. Fra midten av 1700-tallet – da norske karttegnere begynte å komme ordentlig på banen – forteller kartene om hva vi visste om oss selv. Historien om kartleggingen av Europas nordligste region starter på 1400-tallet. Konteksten må vi imidlertid tilbake til antikken for å finne.
Opphavsrett 2024 Benedicte Gamborg Briså https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
«Emellomm Grønllandt oc Rytzlandt»: Grønlands forhold til omverden på gamle kart
Alle som kaster et blikk på et moderne kart, vil skjønne at Grønland ligger langt unna Russland. For fem hundre år siden var ikke dette like opplagt. I denne artikkelen skal vi se nærmere på en misoppfatning om Grønland som var utbredt på den tiden da de eldste kartene over nordområdene ble trykt.
Opphavsrett 2024 Ian Peter Grohse https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Vardøhus och Finnmark på tidigmoderna kartor
Det nordnorska landskapet var länge föremål för omfattande mytbildning och fascination, vilket tog sig uttryck i mer eller mindre fantasifyllda skildringar i både text och bild. På de första tryckta kartorna över Skandinavien är Nordnorge över huvud taget inte igenkännbart. På ett tidigt stadium blev dock Vardøhus, följt av Finnmark, givna företeelser på kartor över de nordligaste områdena och de blev snabbt omistliga informationspunkter för tidens kartografer. Vardøhus och Finnmark kom i mångt och mycket att definiera de tidiga avbildningarna av landsdelen.
Opphavsrett 2024 Henning Hansen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0